Hádanka
Kto si na òu trúfa, ten nemá odvahu.
Ten, komu chýba, sa má dobre.
Ten, kto ju má, je úboiak.
Ten, kto je úspený, je zruinovaný.
Ten, kto ju dáva, je tvrdý ako kameò.
Ten, kto ju miluje, zostáva sám.
INTITÚT BENJAMENTA
Alebo sen, ktorý ¾udia nazývajú ivotom.
BEATIFIKÁCIA NULY
PRAVIDLÁM VÏAÈÍME ZA VETKO
Prichádzam zïaleka.
Vade vôkol visí nad vetkými týmito izbami spánok.
a dejú sa nepochopite¾né veci.
Táto rozprávka vám rozpovie posledný sen.
INTITÚT BENJAMENTA kola pre sluhov
Chcel by som sa zapísa.
Zapísa?
Iste.
Nasledujte ma, prosím.
PRAVIDLÁM VÏAÈÍME ZA VETKO
Herr Benjamenta, priiel som sa zapísa.
Toto sú nai tudenti...
...ktorých som dal do obehu v Európe!
Meno...
Dátum narodenia... Je to v tlaèive.
A tak ïalej... A tak ïalej... A tak ïalej...
A tak ïalej...
Von Gunten.
Jakob.
Ete pár ïalích detailov, Herr von Gunten.
Vyh¾adal som vchod do Intitútu Benjamenta,
ako tudent.
Aby som nadobudol vedomosti, ktoré potrebuje sluha...
..keïe od ivota neoèakávam prive¾a.
Dúfam...som si celkom istý...
...e sa na to hodím...
...dúfam, e...som si celkom istý... do urèitej miery sa hodím na to, aby som v tomto ivote slúil.
Niekomu v tomto ivote...
Jakob von Gunten si dovo¾uje vyhlási...
..si dovo¾uje vyhlási, e sa nepovauje za príli dôleitého na to, aby vykonal to,
èo sa od neho iada.
Keïe jeho skromnos je bezhranièná.
To je dobré, e nosí krátke vlasy.
V tunajom lese sa rozmohli kliete.
Môe sa rozlúèi s výnimoènosou.
Tu máte vetci jednu ve¾kos.
Teraz môe ís, von Gunten.
Lekcia ivota u zaèala.
Nedostanem potvrdenie?
Choï! Raus! (Von!)
Nájdite vo svojich príruèkách
kapitolu s názvom "Boské povinnosti sluhov."
Danke. (Ïakujem.)
Jakob von Gunten
Dobre.
Herr Jakob, toto sú vai spoluiaci.
MÁLO, ALE INTENZÍVNE
Jedna
Sluba je krásna rozkvitnutá záhrada.
Predpisy sa musíme uèi naspamä.
Je iba jedna lekcia.
Tá sa opakuje donekoneèna.
Neustále...
Èlovek sa tu nauèí ve¾mi málo...
...a nikto z nás k nièomu nedospeje.
Ale v ïalom ivote...
...vetci budeme nieèím...
....ve¾mi malým...
...a...
...podriadeným.
Pri zvuku rozkazu sa jeho ui chvejú ako struny harfy...
...a zatvorené a zaaté sú vdy jeho pery.
S výnimkou keï hovorí:
"Áno, pane!", "Hneï, pane!" "Samozrejme, pane!"
Ïalia strana.
Herr Jakob, nabudúce sa k nám, prosím, pridajte.
Tri
"Spokojnos pána bude pre sluhu rajom,...
...opaèný prípad, nièivým peklom".
JEDÁLEÒ
Nemôem...nemôem... Nemôem to zjes... To je nemoné.
Nemôem...nemôem... nemôem to zjes....
Nevstanem, kým mi nepris¾úbite slunú izbu na spanie.
Fräulein Benjamenta, prosím vás!
Viac sa nebudete musie...nikdy, nikdy, nikdy...
...saova na moje správanie.
Naozaj? Nebudem sa musie saova?
To¾ko kriku kvôli miestu na spanie.
Choïte.
Páèi sa vám spálòa?
Nu, je malá, okno si sotva zaslúi svoj názov,...
chýbajú záclony...
...ale nerozèu¾ujte sa, Fräulein, páèi sa mi.
Aj keï sem nikdy nenazrie slnko,
páèi sa mi.
Vïaka.
Nu, moji kolegovia mi budú urèite závidie.
A teraz, prosím, ticho, Herr Jakob!
Vyuèovanie zaèína o ôsmej. Kraus vás príde vyzdvihnú.
Dobrú noc.
Nikdy nedovolím, aby ma niekto zachránil...
..a ani nikdy nikoho nezachránim.
Preèo nevidno svetlo vo svetle...
...ale len v temnote?
Mono nikdy nezapustím korene a konáre.
Jedného dòa zaène moja bytos vydáva vôòu
a rozkvitnem.
Skloním hlavu a moje ruky a nohy sa ohnú.
Vetko zvädne a zakape...
... a ja budem màtvy.
Nie doslova màtvy,..
...len v urèitom zmysle.
Màtvy.
Potom budem zomiera mono ïalích 60 rokov.
Namiesto starnutia omladnem.
Ten, kto si to myslí, bude pravdepodobne astný do konca ivota.
Keï padnú snehové vloèky na nádvorie katie¾a.
Zostanem tu do zimy...len do zimy. Kým nezaène snei...
Bude na nás snei tak nene,...
...tak intenzívne...
...s takou ve¾kou silou...
Ticho.
Bez zaèiatku a bez konca. Vetko pokryje sivobiely sneh.
Nebude nebo... Nebude vzduch...
Nebudú ulice...
Pozna svet.
Niekedy sa za pootvorenými dverami ukrýva viac ivota,
ne za otázkami.
Minulos a budúcnos krúia okolo nás.
Raz vieme viac.
Raz menej.
DO JELENIEHO LESA.
USTAVIÈNÝ ZHON VYTLÁÈA MORÁLKU
A èím bol intitút predtým, ne sa stal intitútom?
SUENÝ JELENÍ EJAKULÁT (Z obdobia hodovania)
PROSÍM, VDÝCHNITE.
Skicuje ivot jemnejiu skicu ne ja?
MÁLO, ALE INTENZÍVNE
To, èo nás uèí Fräulein Benjamenta
...sa oplatí vedie.
Nie je toho ve¾a... A my to stále opakujeme.
Ale mono je za vetkými tými malièkosami ukrytý nejaký význam.
Prijímame to nieèo...
...a ono nás vlastní.
Nie my jeho.
PORIADOK JE PRVÝ ZÁKON RAJA
"Pane, zachránil som maèku z vysokého stroma v záhrade."
"Pozor! Vikomt, vea sa otriasa!"
"Pozor! Vikomt, kostolná vea sa otriasa!"
"Vaa knieacia výsos, nejedzte tú nic¾u, je...."
"Vaa knieacia výsos..."
"Initút nie je miesto pre vae nechutné fantázie, vojvodkyòa."
"Prosím, zlote ruku z môjo kolena!"
"Vstávajte! Vstávajte, vojvodkyòa! V detskej izbe je poiar!"
"Vstávajte!...
Vstávajte! Vstávajte, vojvodkyòa! V detskej izbe je poiar!"
"Deti som odovzdal velite¾ovi hasièskej brigády...
...neznepokojujte sa prosím, pozrite...
...mám len slabé popáleniny na ¾avej strane...
Prosím, myslite na deti, zabudnite na mòa..."
"Áno, odpúam vám, lebo neviete, èo robíte."
"Odpúam vaej knieacej výsosti, lebo nevie, èo robí."
Kraus sa správa sa ako keby tu mal zosta celé ïalie storoèie.
Na jeho lebke je vyryté "poèkaj si na to."
Ako sa máte, Jakob? Máte sa dobre? U ste sa zabývali?
Samozrejme, Fräulein. Ïakujem.
A vychádzate dobre s ostatnými tudentmi?
Repektujem ich vetkých bez rozdielu.
Ale hateríte sa s Krausom, nie?
Poèúvajte, Jakob. Boh dáva Krausov tomuto svetu...
...aby ho ozvlátnil hlbokou a nevyrieite¾nou hádankou.
Tú hádanku nikdy nikto nepochopí, lebo neexistuje taký èlovek,
ktorého by napadlo...
...e za úseèným, nenápadným Krausom sa ukrýva u¾achtilý význam.
Krausovi nikto nikdy nebude vïaèný, ale to ani nie je nutné.
Kraus sa nikdy nezlomí,...
...pretoe vdy bude musie èeli ve¾kým a nemilosrdným protivenstvám.
Mono ja...
...som jediná osoba, ktorá vie, kto je v skutoènosti Kraus.
Alebo aký je Krausov význam...
...alebo aký bol.
To ako tu s nami tudentmi ijú...
Sú toto vnútorné izby?
Nájdem ich vôbec niekedy?
Bezmenný,...
...úseèný,...
...a nenápadný,...
...Kraus.
Povedz mi,...
...Nemá pocit, e ivot tu je...
...jednotvárny?
Moja myse¾ umiera.
Odpus mi, e hovorím tak...
...dôverne.
e som taký slabý.
Mono sa na mne potajomky smeje...
Ale pozor!
Vidí tú stenu?
Mohol by som a o òu hodi tak...
...e u nikdy viac niè neuvidí!
Ale neboj sa.
Nemohol by som ti ublíi...
Tak dobre sa mi s tebou rozpráva...
...ako keby sme boli príbuzní.
To ako rozpráva, gestikuluje,
tvoje ústa,
vetko.
Je príjemné, e pri tebe môem...
...ukáza slabos...
Predstav si:
Ja...tvoj pán...
...sa ti zdôverujem!
Môjmu úbohému malému èervíkovi,...
...ktorého by som mohol zaliapnu, keby som chcel.
Podaj mi ruku.
Dobre...
Musím sa ti prizna, e si si získal môj repekt.
A teraz...
...mám na teba prosbu.
Mohol by si...
...by mojím dôverníkom?
Niekým, komu môem zveri svoje tajomstvá?
Pýtam sa a, Jakob.
Môe si to rozmyslie.
Prosím a... Nie ihneï, Jakob!
Je ve¾a hodín.
tvr an tyri.
To isté.
Stále dookola.
V okamihu, keï som zbadal tú postavu,...
...som pochopil, e je to Jei.
Ve¾ký ako svet, stojí predo mnou.
Take nebol màtvy!
Bol presne tam, predo mnou v snehu,...
...nene ma privolával...
...svojimi...
...nebeskými, ale nesmelými oèami.
iarivými.
Plnými úasu...
...a straného svetla.
Celú moju bytos pohltilo to zjavenie.
A pýtal som sa sám seba "Èo robí Jei
tu,...
na kraji mesta?
Je preòho na tomto svete nieèo,...
èím by sa mohol naozaj zamestna?
A ak áno...
v akej podobe by sa nám ukázal,...
aby sme ho spoznali?
A krásna ve¾ká nula pre teba.
Pozri!
Slnko!
Ná kvet!
Aké je krásne!
Johannes, je tvr na dve.
O tomto èase slnko vdy osvet¾uje ná svet.
Povedal som kvet.
Áno, svet.
Preèo tu u nemáme skutoèné roèné obdobia?
Johannes, preèo ná rozhovor ïalej nikdy nepokraèuje ...
Lisa,...
¼udia, ktorí sa poznajú tak dobre ako my,...
sa nepotrebujú bavi o hlúpostiach.
Ktorí ¾udia sa poznajú tak dobre ako my?
Mám na mysli brata a sestru.
Snehulienka,...
ktorá èaká na prebudenie.
Lisa...
Màtva!
Odpoèíva s úsmevom na perách!
Ako len pod týmto slnkom trpím!
Ja, ktorá som nikdy nepoznala horúce závany ivota.
Lisa...
Nepoèil som Fräulein vstúpi...
Poloila ruku na moje plece...
ako keby bol a ustatá a potrebovala sa oprie.
Takmer som sa vtedy cítil, ako keby som k nej patril.
Poï so mnou Jakob,
chcem ti nieèo ukáza.
Ach, ako je tu krásne, Jakob!
Keby si to tak mohol vidie...
Ale nie je ti dovolené!
To nie je pre teba.
Ale môe cíti.
¼ad, Jakob!
Ako èaká...
ako trpezlivo èaká a rastie...
Pobozkaj ho, Jakob!
Pobozkaj ¾ad.
Prosí a o to tvoja uèite¾ka, Lisa Benjamenta.
Nezadus sa ním!
Tá chu, to je tvoja krv.
Poï odtia¾to.
Je tam teplo, Jakob.
Môe ho nájs.
H¾adaj ho, Jakob.
H¾adaj.
Horí tvoje srdce?
Áno, horí!
Áno, horí...
Ale dokáe rozpusti ¾ad?
Stále tam je, Jakob...ten ¾ad!
Stále èaká.
Necítim a, Jakob!
Necítim a!
Zrazu som znovu sedel v lavici.
Fräulein Benjamenta stála ticho za mnou
Hladila ma po lícach.
Ale tak, ako keby uspokojovala iba seba.
Nie mòa.
Som azda v rozprávke?
ijem azda v rozprávke?
Keby som mohla by s nimi...
Mojimi mládencami...
osamelými...
keby som mohla by s nimi...
mojimi trpaslíkmi...
mojimi mládencami...
Mojimi mladými srncami ...
osamelými... keby som mohla by s nimi.
...dávajte pozor...
Moji malí... moji mladí srnci...
Moji mládenci,...prestali ste dáva pozor!
Vezmite si príruèky...
Kapitola s názvom: "Boské povinnosti sluhov."
Podkapitola:...
"Nástrahy a pokuenia."
..èie...
Poèúvate ma?
..èie...
Opakujte po mne.
Triezva, výstiná...
a uitoèná rada.
pre tých, ktorí sa chystajú dopusti hriechu...
vyvyovania sa nad svoj stav.
Tento fenomén je známy ako...
Peppino!
Febling!
Imigo?
Tento fenomén je známy ako...
Ako sa tu vetko mení...
Nepribúdajú iadni noví tudenti..
Vetko je také...
krehké.
Fräulein èasto pozerá von oknom,
ako keby ila niekde inde...
Vyuèovanie stále pokraèuje.
Pokraèujeme pod¾a pravidiel.
Stále ïakujeme a monotónne opakujeme.
Nakoniec som bol vo vnútorných izbách.
A musím poveda...
e iadne neexistujú.
Namiesto tajomstva...
je tam len zlatá rybka.
A Kraus ma nauèil, ako jej mám èisti akvárium,...
meni jej vodu...
a kàmi.
Fräulein Lisa mi povedala nieèo ve¾mi èudné.
"Jakob", povedala...
Toto si musí necha len pre seba.
Nieèo ma trápi....
Vidí, ako na teba dýcham?
A takto na mòa dýcha svoj studený dych.
Topím sa.
Dochádza mi dych.
môj dych ma opúa...
Umieram kvôli...
tým, ktorí mohli vidie a podra.
Umieram...
na prázdnotu ostraitých a múdrych ¾udí.
Dos...
Musí na toto vetko zabudnú.
Nikomu o tom nehovor.
Zvlá nie môjmu bratovi.
Dovo¾ mi ju poslúchnu.
Dokia¾ ju budem poslúcha, dovtedy bude naive.
To, èo je zakázané, ije stokrát dlhie.
Herr Benjamenta...
To som ja, Jakob von Gunten.
Volali ste ma?
Jakob. S ním by som sa odváil skôr na nieèo ve¾ké,
ne nieèo príli malé.
Vidí, Jakob,...
poznám tie slová naspamä lebo ich hovorí moje srdce.?
Preèo...
by sme nemohli skúsi.
Jakob, neskúsime...
Skúsi ja a ty...
Poddaný a vládca.
Nemohli by sme sa pokúsi nastavi tvár ivotu?
Ruka v ruke.
Bok po boku.
Ale Herr Benjamenta,...
vy ste môj principál.
Toto miesto skonèilo. Nechápe?
U neprijímam iadnych nových tudentov.
Ty si bol posledný.
Napadlo a...
e Intitút Benjamenta...
miesta ako on tu dnes sú,...
a zajtra sú preè?
To kvôli tebe...
Vetko to zaèalo, keï si sem priiel.
Kto si?
Jeii!
Zbohom, Jakob.
Pobozkaj ma, Jakob!
Iba raz.
Nene.
Dos.
Nezúfaj.
Vetko je presne tak, ako má by.
Je to krásne, nie?
Po nièom u netúi.
Odteraz bude na tomto svete u iba veèer,...
A vade okolo mòa.
Len si predstav, ako po teba prichádzam.
Krá¾ naozaj zomrel. Dvakrát.
Jakob, som taký osamelý.
Herr Benjamenta...
Pokojne.
Ako keby spala.
Fräulein tam leí bez ivota.
Presne ako mi povedala.
S otovrenými oèami....
nie celkom,...
..ale ako keby sa stále usmievala.
A mne sa zdalo, e musí i veène.
..len pre veènos a nie pre ¾udí.
Pre nás zvuk tvojho hlasu...
bude i veène.
Odili sme, zanechajúc brata so sestrou.
Principála s principálkou.
Osamelého mua s osamelou enou.
ivého s màtvou.
Ja budem urèite i ïalej,...
ale èo bude s tebou?
Urob nieèo.
Pozri sa za záves, Jakob.
Pozri sa za záves.
Mono sa tam ukrýva.
Kedysi som bol korunovaný úspechom.
Svet sa na mòa usmieval.
Mas eu odiava o mundo.
Ale ja som svet nenávidel.
Nenávidel som tých, ktorých som uèil prijíma rozkazy.
Nenávidel som sám seba za to, e sa mi páèilo vydáva rozkazy.
Tudo... Odiava tudo.
Vetko som nenávidel.
Ale to je za mnou.
Teraz...
chcem i!
Som hladný po ivote!
Jakob. Vetci odili, ete aj Kraus.
Prehlasujem tento intitút za màtvy.
Sme slobodní.
Jakob, poï so mnou
nasleduj ma, preè z tohto sveta
navdy.
A bude na nás snei tak intenzívne.
V takom ve¾kom...
tichu.
Bez zaèiatku a bez konca.
Vetko pokryje sivobiely sneh.
Nebude nebo...ani vzduch.
Nás, svojich tudentov....
si teraz opustila.
Zdá sa, e áno.
Keï budeme jes, vidlièka nám povie...
ako ju máme dra....
A toto vedomie a nám pripomenie.
nám pripomenie tvoj hlas.
V nás bude tvoj hlas...
ïalej i.
Spánok spoèíva na vetkých týchto miestnostiach.
A dejú sa veci nepochopite¾né.
www.Titulky.com